Kapittel+3+Til+Dana-cup

Tilbake til digital historiefortelling


 * Kapittel 3**

**I Sverige**
När hela laget kommit till Göteborg i Sverige, tog de bussen från färjan. De lyssnade på radion och då hörde de att man kunde vara med i en cup, som hette Gotia Cup. Om man vann fick varje spelare och tränaren 10 000 kr vardera. Tränaren frågade om de ville vara med. Det ville de naturligtvis gärna! Men nu var det sent och alla var trötta. De ville snabbt hitta ett hotell, där de kunde övernatta.

Nästa dag försökte de ta reda på när cupen skulle börja. De frågade varenda människa de mötte och fick veta att den skulle börja bara en timme senare! - Var då någonstans? - På Gamla Ullevi, förstås! blev svaret. Nu var det bråttom, om de skulle hinna fram i tid. Alla rusade upp på 5:ans spårvagn, som slamrande förde dem till Gamla Ullevi. När de kom fram, måste de förstås anmäla sig och uppge namnen på alla medlemmar i laget. När allt var klart och alla i all hast hunnit byta om, återstod bara 5 minuter till avspark för första matchen!

När de kom in på fotbollsplanen, såg de massvis med lag, som värmde upp. Nu skulle det roliga börja! Första matchen gick mellan HIF och ett lag från Brasilien. Det var en jämn match, som HIF till slut vann med 1-0. Nästa match var mot ett lag från Tyskland. Lagen var ojämna och tyskarna vann med 5-2. Efter en paus på en timme var det dags att möta ett danskt lag. Nu var HIF både utvilade och uppvärmda, så den matchen vann de lätt med 8-3. HIF var nu i kvartsfinal.

5-4 blev det mot ett spanskt lag och i semifinalen besegrades ett lag från Frankrike med 8-5. HIF hade tagit sig till final! De skulle möta ett lag från Sverige, som spelade med starkt publikstöd på hemmaplan. När domaren blåste av, stod det 1-1 och det blev förlängning. Den slutade 0-0 och kampen skulle avgöras med straffsparkar. Spänningen var olidlig!

När det stod 3-3, missade Odd sin straff! Svenskarna jublade och tog ut segern i förskott, som om matchen redan var avgjord. Men också den svenske straffläggaren missade! Efter ännu en omgång stod det 4-4. Då missade svenskarna! Och nu var det Anders tur. - Anders Isaksson! Nu vet du vad du gör! sa tränaren med spänd röst. Han vände sig bort och höll händerna för ögonen, för han vågade inte titta. Anders lade upp bollen och domaren kollade att den låg rätt, innan han blåste. Tystnaden lade sig över Gamla Ullevi och allas ögon riktades mot Anders. Plötsligt kände sig Anders alldeles lugn! Det var som om all spänning och nervositet bara försvann och det vara bara han, bollen och målvakten. Han tyckte han kunde se hur målvakten skulle kasta sig åt höger och utan att tänka närmare på det sköt han en ganska lös markrullare strax innan för vänster stolpe. Och målvakten kastade sig åt höger, precis som Anders känt på sig! Bollen rullade retfullt långsamt in i målet och nådde knappt nätet. I ytterligare en sekund var det helt tyst runt hela fotbollsplanen. Publiken var så häpen över den fräcka straffsparken, att man inte fick fram ett ljud. Men så bröt jublet ut bland HIF:s spelare och alla rusade fram till Anders och hissade honom, medan de skrek och hurrade. - Jag bjuder alla på pizza! skrek tränaren upphetsat, men alla bara skrattade. - Nu har vi råd att betala vår pizza själva, sa spelarna. Vi har ju tjänat 10 000 kr var!

När laget nästa dag kom hem till Holmestrand, togs de emot som hjältar. De fick skaka hand med kung Harald och Björn Dählie och gå först i barnetåget på 17 maj!

Tilbake til digital historiefortelling